Sub
Tuo tähti ihmeellinen
Kimmeltää ikkunaan
Se joka unet haaveetkin
Toteutumaan saa
Tuo tähti ihmeellinen
Kaupungin valaisee
Ja vaikka minne kuljenkin
Se matkaa ohjailee
Loista, loista kirkkaana
Jossain oot, kaukana
Taivaan tuli päällä maan
Viethän meidät kauas täältä
Kun nousen aamulla
Tai ennen kuin unta nään
Tähdelle laulan laulun tään
Se taivaanrantaan jää
On olemassa merkillisiä asioita,
jotka tapahtuvat yhä uudestaan ja uudestaan.
Tämä nimenomainen tapaus sattui Lontoossa,
hiljaisella Omenankukan tiellä.
Eräässä kulmatalossa, jossa asui muuan Kultasten perhe.
Talo ei ollut mikään tavallinen talo,
koska siellä tapahtui omituisia asioita.
Kas siinä on rouva Kultanen.
Reijo kulta, pidä kiirettä. Emme saa myöhästyä juhlista.
Rouva Kultasen mielestä Peter Pan edusti ikuista nuoruutta.
Mutta herra Kultanen...
Marja! Emme lähde minnekään, ennen kuin -
olen löytänyt kalvosinnappini.
Ellemme mene niihin juhliin,
en voi ikinä näyttäytyä toimistolla. Ja ellen voi...
No, herra Kultasta kiinnostivat enemmän käytännön asiat.
Mutta Jukka ja Mikko uskoivat,
että Peter Pan oli todella olemassa.
Heidän leikeissään Peter Pan esiintyi rohkeana sankarina.
Paha sinut periköön!
Siitäs saat! Joko luovutat, Koukku?
En ikuna. Vielä minä sinulle näytän.
Voi ei, Jukka. Toinen käsi.
Ai, niinpäs olikin.
Leena, perheen esikoinen, ihaili myös Peter Pania -
ja sepitti hurjia tarinoita -
tämän seikkailuista.
Voi Nana, ei kai meidän pidä juoda tuota litkua?
Nana, lastenhoitaja,
ei ollut kovin kärkäs suustaan.
Se suhtautui välikohtauksiin pelkällä olankohautuksella.
Siitäs saat!
Senkin räkänokka, teen sinusta hakkelusta!
Ja minä sinusta jauhelihaa.
- Varo rillejäni, Mikko! - Olen pahoillani.
Tältä laivalta et elävänä lähde.
En vai?
Siitäs saat!
Etkö tiedä, kuka olen, poika? Revin vielä sisälmyksesi.
Oh, älä luulekaan.
Antaudu, senkin rääpäle!
- Julkea penikka! - Hullu merirosvo.
Haa! Sainpas sinut.
Niinkö muka? Et edes hipaissut minua.
Tästä saat. Ja tästä!
Pojat, pojat, älkää metelöikö.
- Terve, isä. - Senkin homekorva.
Mistä... mistäs tuon olet oppinut?
Ei hän sinua tarkoittanut. Hän on Peter Pan.
- Ja Jukka on kapteeni Koukku. - Niinpä tietysti.
Oletteko nähneet kalvosin...
Nana! Himputti sentään!
Missä ovat kalvosinnappini?
- Kalvosinnapit? - Niin, ne kultaiset.
Mikko, kätketty aarre, missä se on?
En muista.
- Missä on aarrekartta? - Se hukkui.
- Herra paratkoon! Minun paitani. - Hurraa! Se löytyi.
- Löysit sen! - Onneksi.
Mutta jos emme... Älä lääpi, Mikko.
Viimeinen puhdas...
Ei!
Ooo-oi!
Meidän pitää todella kiirehtiä, muuten...
- Marja. Katso! - Reijo.
- Se on vain liitua, isä. - Voi Mikko.
Ei se ole hänen vikansa. Se kuuluu leikkiin.
- Sitä paitsi, Leena sanoi... - Vai että semmoista?
Olisihan tämä pitänyt arvata. Leena!
- Leena! - Niin, isä?
- Viitsisitkö selit... - Voi äiti!
- Näytät ihanalta. - Niinkö, kultaseni?
- Leena. - Puku on vanha.
- Korjaamalla siitä tuli sievä. - Etkö voisi auttaa?
Mutta isäkulta, mitä olet tehnyt paidallesi?
Että... mitä minä... Oooh!
No, Reijo, rauhoitu. Tämä on vain...
Selitykset sikseen. Leena...
Sekoittaa nyt poikien päät joutavalla roskalla!
Mutta, isä!
Kapteeni Kinkku. Peter Pantteri.
Peter Pan, isä.
Pan, pantteri, höpötystä!
- Eikä ole. - Nyt et ymmärrä.
Joutavaa höpsötystä! Ja ellei tämä pelleily nyt lopu...
No, rakas.
"No, rakas."
"No, rakas!"
Tämä rakas antaa kohta piiskaa.
Kultaseni.
Tyttö on melkein aikuinen.
Hänen pitää saada oma huone.
- Isä! - Reijo!
- Mitä? - Oi!
Kuulitko!
Tämä yö on viimeinen yösi lastenhuoneessa.
Ja nämä ovat viimeiset sanat.
Ei!
Nana-parka.
Nana-parka?
Tämä menee liian pitkälle!
Ulos! Ulos talostani!
- Ei, isä, ei. - Kyllä!
Tänne eivät enää koirat kelpaa lastenvahdeiksi!
Hei, hei, Nana.
Nana-parka. Tosiaan, Nana-parka.
Mutta isäparka? Ei sentään!
Missä se pahuksen hihna on?
Oi, kiitos.
Luoja paratkoon. Älä katso minua noin.
Tämä ei ole henkilökohtaista. Mutta...
Ethän sinä ole mikään hoitaja. Sinä olet koira.
Eivätkä lapset ole koiranpentuja, vaan ihmisiä.
Ennemmin tai myöhemmin heidän täytyy kasvaa aikuisiksi.
Mutta en halua kasvaa aikuiseksi.
Kultaseni. Ei sitä kannata nyt murehtia.
Meidän isä haukkui Peteriä.
Ei hän sitä tarkoittanut.
Nana yksin... pahassa maailmassa.
Älä nyt itke. Yöstä tulee lämmin.
Ei sillä ole hätää.
- Äiti. - Mitä, kultaseni?
- Kätketty aarre. - Rakkaat lapset.
Älkää olko isälle vihaisia.
Hän ajattelee vain teidän parastanne.
Ei, älä. Hän saattaa tulla käymään.
- Hän? - Siis Peter Pan.
Katsos, minulla on jotain, mikä kuuluu hänelle.
- Mitähän se mahtaa olla? - Hänen varjonsa.
- Varjo? - Niin. Nana löysi sen.
Mutta minä... laitoin sen talteen.
Oh? Niinpä tietysti.
Hyvää yötä.
Mutta rakas, oletko varma, että lapset ovat turvassa?
Ilman piskiä, vai? Toki.
Leena puhui jostain varjosta ja ajattelin...
- Varjo? Mikä varjo? - Peter Panin.
Vai Peter Pan... Peter Pan?
Ei voi olla. Himskatti sentään! Mitä me nyt tehdään?
- Mutta Reijo... - Hälytä palokunta!
- Ja poliisit! - Joku siellä kävi.
Kattia kanssa. Mihin tämä maailma on menossa?
Miten lapsista voi koskaan kasvaa järkeviä aikuisia?
- Reijo... - Kun sinä olet ihan samanlainen.
Ei ihme, että Leena on tuollainen.
Tuolla, Helinä. Katsohan.
Löytyykö?
Sen on pakko olla täällä.
Helinä!
Lopeta tuo. Auta minua etsimään varjoni.
Varjo. Varjo!
Peter Pan! Voi, Peter.
Tiesin, että tulisit käymään. Löysin varjosi.
Toivottavasti se on kunnossa.
Olet juuri sellainen, kuin kuvittelin.
Ehkä vähän pitempi, mutta...
Et voi kiinnittää sitä saippualla.
Se pitää ommella. Niin se pysyy varmasti.
Sitä en tullut lainkaan ajatelleeksi.
Mutta arvasin heti, että se oli sinun varjosi,
ja ajattelin, että laitan sen talteen, kunnes tulet.
Tai siltä varalta, että tulet. Ja tulithan sinä.
Eihän omaa varjoaan voi noin vain jättää.
Sitä tulisi pian ikävä, eikös niin?
Mutta silti en ymmärrä, miten Nana pääsi sisälle.
Se nimittäin... Istu alas. Tämä ei vie kauan.
Se ei ole pohjimmiltaan paha. Se on ihana lastenhoitaja.
- Isä sanoo... - Tytöt puhuu liikaa.
Tytöt puhuvat... Hmm?
Panehan töpinäksi, tyttö.
Nimeni on Leena.
- Leena Irmeli Katariina... - Leena riittää.
Kerro, miten Nana oikein löysi varjosi.
Törmäsimme eräänä yönä teidän pihalla.
Mitä sinä teit siellä?
Tulin kuuntelemaan satuja.
No mutta, nehän kertovat kaikki sinusta.
Niin. Siksi pidän niistä. Niin myös Kadonneet pojat.
Kadonneet... Nyt muistan.
Ystäväsi.
Olen niin iloinen, että tulit.
- Pelkäsin, etten näe sinua. - Miksi?
- Minun pitää kasvaa aikuiseksi. - Kasvaa?
Tämä on viimeinen yöni lastenhuoneessa.
Sittenhän sadutkin loppuvat.
Ei! En kestä sitä! Tule.
Mihin me menemme?
Mikä-mikä-maahan.
- Mikä-mikä-maahan! - Siellä ei kukaan kasva aikuiseksi.
Niinkö? Se olisi todella ihanaa.
Mutta odota. Mitä äiti siihen sanoo?
Äiti? Mikä se on?
Äiti on se, joka rakastaa sinua -
ja pitää sinusta huolta.
- Ja kertoo satuja... - Hyvä! Sinusta tulee meidän äiti.
- Tule. - Odota vähän.
Hetkinen. Minun pitää pakata.
Ja jättää lappu äidille. En kuitenkaan olisi kauaa poissa.
Mutta... Mikä-mikä-maahan!
Olen niin iloinen...
Tahtoisin antaa sinulle... pusun.
Mikä on pusu?
Oi, no, näytän sinulle.
Helinä, lopeta!
Jukka! Jukka! Herää, hän on täällä.
Jippijaijee!
Oi. Mikäköhän se oli?
Helinä-keiju! Mikäköhän sitä vaivaa?
Terve, Peter Pan. Minä olen Mikko.
Minä olen Jukka. Mitä kuuluu?
- Terve. - Katso, tulikärpänen.
- Keiju. - Mieletön!
- Mitä keiju tekee? - Puhuu.
- Mitä se sanoo? - Että olet ruma tytönköriläs.
Ai jaa, minusta se on kaunis.
- Tule, Leena. On aika lähteä. - Aika lähteä mihin?
Mikä-mikä-maahan.
- Peter vie meidät. - Meidät?
Enhän minä voi lähteä ilman Jukkaa ja Mikkoa.
Pääsisinpä taistelemaan oikeiden merirosvojen kanssa.
Joo, ja nyrkkeilemään myös.
Olkoon menneeksi. Mutta sitten kuuntelette käskyjäni.
- Kyllä, kapteeni. - Minä myös.
Mutta miten me pääsemme Mikä-mikä-maahan?
- Lentämällä. - Mitä?
Helppo juttu. Sinun ei tarvitse kuin...
Siis kuin...
Hah, jännää!
Mitä? Etkö tiedäkään?
Tosiaan. En tullut ajatelleeksi.
Hei, tiedän! Pitää toivoa jotain.
Ihan mitä tahansa
- Joululahjoja. - Valkoista lunta.
Jep. Tehkääpäs perässä.
Helppo juttu.
- Hän lentää! - Hän lentää!
Hän lensi!
Teidän vuoro.
Olisinpa kaunis merenneito.
Päässä monen kivenheiton.
Oisinpa luolassa rosvoklaanin.
Oisinpa rohkea intiaani.
Yrittäkää kunnolla.
N-y-t, nyt.
Voin lentää! Voin lentää!
Ei, ei noin. Ei noin.
Teiltä puuttuu usko ja äly.
Ja jokin muu. Mikä? Pöly.
- Pöly? - Pöly?
Jep.
Kourallinen keijupölyä.
No, mitä jos toivoa saat?
- Anna mielen vaeltaa. - Yritetään vielä uudestaan.
Hei! Pysyn ilmassa!
- Jippii! - Voi sentään, osaan lentää!
Voit lentää!
Voimme lentää!
No niin, nyt mentiin!
Mikä-mikä-maahan.
Mitä jos toivoa saat
Ihan mitä tahansa
Toivo joululahjoja
Toivo lunta valkoista Kuin lintu kiidät pois
Lentää voit kauas pois, lentää voit
Mitä jos toivoa saat
Anna mielen vaeltaa
Katso kuuta taivaalla
Säteillään se vilkuttaa Ja meitä johdattaa
Lentää voit kauas pois, lentää voit
Kauemmas, yhä kauemmas
Meitä kutsuu avaruus
Ja maa missä ihmeet tapahtuu
Ja lasten toiveet toteutuu
Jokainen toiveesi toteutuu
Tule, Nana.
Jos olet onnellinen
Hetki on otollinen
Päiväuniin haaveiluun
Taakses jätät kaiken muun, kuin maailmaa ei ois
Lentää voit kauas pois, lentää voit kauas pois
Lentää voit
Tuolla se on. Toinen tähti oikealta suoraan aamuun.
Jos olet onnellinen
Hetki on otollinen
Päiväuniin haaveiluun, taakses jätät kaiken muun
Kuin maailmaa ei ois
Lentää voit kauas pois, lentää voit
Lentää voit kauas pois, lentää voit kauas pois...
Oon merten kauhu ja kuunarillain päin tuulta seilata saan
Ja myrsky tää tunnu ei missään
Merirosvoksi syntynyt oon
Oon merten kauhu ja kuunariltain en koskaan lähteä vois
Nää rosvot ei kuole, vaan toiselle puolen merenpohjaan jää
Hiio-hoi, luokse ystäväin
- Hyvää huomenta, kaverit. - Miten niin hyvää, Simo?
Me tehdään akkojen hommia tällä viheliäisellä saarella.
Kun se Koukku vaan rähjöttää ja uneksii Peter Panin kukistamisesta.
Lopettakaa jo!
Meidän pitäisi olla ryöstelemässä laivoja.
Olen jo melkein unohtanut, miten kaula katkaistaan.
- Älä narise. - Kerro Kapulle,
että heitämme sinut kohta mereen. Ymmärrätkö?
Peter Pan...
Iljettävä Peter Pan!
Jos löytäisin hänen kolonsa, niin räjäyttäisin koko paikan.
Mutta missä se on?
Merenneitolaguuni.
Ei, se on jo naarattu.
Kannibaalilaakso on tutkittu.
Täällä! Ei, ei, ei.
Sehän on intiaanien aluetta...
Mutta hetki.
Punanahat tuntevat nämä seudut paremmin kuin minä oman laivani!
Juu, hetki.
- Huomenta, Kapu. - Nyt tiedän.
Tiikerililja!
Tiikerililja, Kapu?
Päällikön tytär. Hän tietää, missä Pan lymyää.
Mutta kertooko hän sen meille?
Pieni suostuttelu tehoaa varmasti.
Esimerkiksi... kiduttaminen.
Öljyssä keittäminen!
Karkotus!
Oon merten kauhu ja elämästäin
Ei puutu jännitystä
Mut oma on riski ja tosiaan siksi
En täällä niin pitkään kestä
Meri raa...
No niin, mihin minä jäin?
Oi, ei, ei, ei, Kapteeni.
Eihän lyötyä saa lyödä.
Se ei ole miehen teko, Kapu.
Vai että miehen teko? Hiivattiin siitä!
Tekikö Peter miehen teon sivaltaessaan minua?
No tuota, käden katkaiseminen on liian lapsellista.
Entäs käden heittäminen krokotiilin kitaan?
Krokotiili on vainonnut minua -
siitä lähtien kuola valuen -
saadakseen loputkin minusta.
Olisihan se sinut syönytkin,
ellei se olisi nielaissut herätyskelloa.
Nyt osaat sentään varoa, jos kuuluu:
Tik-tak tik-tak tik-tak.
Simo? Simo!
Simo! Pelasta minut. Älä anna sen syödä minua.
Tee jotain! Älä anna sen syödä minua.
Häpeäisit vähän. Kapu-parka on taas suunniltaan.
Ei tipu edes tähteitä. No no, hus hus.
Mene jo siitä. Tämä on käsky! Häivy!
- Lähtikö se? - Kyllä.
- Ei mitään hätää. - Voi, Simo, Simo.
Tämä on jo liikaa.
No, no, no. Rauhoitu.
Tiedän, mikä auttaa.
Käynti Simon kauneushoitolassa.
Oon merten kauhu ja kuunarillain
Päin tuulta seilata sain, ja myrskyt nää...
Kapu, viime aikoina -
olet käyttäytynyt tosi omituisesti.
Myrskyt nää tunnu ei missään
Miehistö on ollut aika levotonta.
Tämä ei kestä enää kauan.
Miksi emme aloittaisi alusta? Häivytte täältä.
Unohdatte sen Pauka-Peterin.
Me oltais paljon onnellisempia ja terveempiä.
Kapu! Ei voi olla! Onpa omituisen näköinen.
Älä huoli, Kapu. Kyllä se vielä löytyy.
Ääliö, nouse ylös!
Kyllä, herra kapteeni.
Onneksi pääsi löytyi.
- Yhtä ehona kuin ennen. - Senkin homeinen laivarotta!
- Peter Pan näkyvissä. - Mitä? Missäpäin?
Kolme astetta läntistä galaksipituutta.
Mitä minä näenkään? Sehän on Pan.
Hänellä on mukanaan leipävaras ja nulikoita.
Simo! Kutsu miehet koolle.
Kyllä, herra Kapteeni. Miehet koolle.
Miehet koolle!
Kaikki ukot kannelle!
Toistakaa sotilaan ryhti!
Tällä kertaa on meidän vuoromme.
Tilaisuutemme on tullut!
- Odotusvuodet palkitaan. - Lasketko myös lomapäivät?
Lisää ruutia, vähemmän sytytyslankaa!
Miten kaunis näky, Simo. Kuin ampuisimme täytettyjä sorsia.
Tulitusvalmius! Etäisyys tuhat kyynärää!
- Liikkuu kuin merimakkara! - Liikkuu kuin merimakkara.
- Kolme astetta länteen! - Kolme astetta länteen.
Valmiina!
Oi, Peter, tämä on ihan kuin unta!
Katso, Jukka, Merenneitolaguuni.
Voi että! Ja intiaanileiri!
Näettekö? Kapteeni Koukku ja merirosvot!
Varokaa!
Helinä, vie Leena ja pojat saarelle.
Minä jään tänne houkutuslinnuksi.
Koukku! Olet vain turska! Täällä!
Helinä! Ei niin lujaa! Helinä-keiju!
Emme pysy vauhdissasi!
Helinä, odota!
No niin!
Tapellaanko?
Sopii mulle!
Viesti Peteriltä?
- Lopettakaa! - Mitä se sanoo?
- Kamala mikä? - Leena-varis.
Leena-varis?
Sekö meni tästä?
Peterkö käski... Mitä?
- Piiskata? - Potkia?
Hyppiä?
Ammutaan se!
- Ammutaan se! - Seurataan Helinää!
- Mentiin! Me vielä näytetään. - Joo, mentiin!
- Nyt minä näen sen! - Niin minäkin!
Valmiina... paikoillanne...
Tulta!
Voi, Peter! Sinä pelastit henkeni!
- Sattuiko se? - Ei onneksi.
Voi itku, Leena. Melkein pääsit hengestäsi.
- Hei! Hei! Pan! - Teimme niin kuin käskit.
- Hei, Pan! Taisin osua siihen! - Et sinä vaan minä!
Ette te vaan minä!
Huomio!
Olen todella ylpeä teistä.
Ääliöt!
- Olen vihdoin löytänyt teille äidin... - Äidin?
...ja te ammuitte häntä! - Tuo sanoi sitä varikseksi!
Anteeksi mitä?
Se sanoi, että käskit meidän ampua sen.
Helinä... Helinä!
Tulehan tänne.
Sinua syytetään vakavasta rikoksesta.
Oletko syyllinen vai et?
Syyllinen? Sinähän melkein tapoit hänet.
Helinä!
Karkotan sinut ikuisiksi ajoiksi.
Ei ikuisiksi ajoiksi!
No, ainakin viikoksi. Tule, näytän sinulle paikkoja.
Oi, Peter! Merenneidot.
- Tahtoo metsälle. - Pyyjahtiin?
Ei, vaan karhujahtiin.
Niin, alkuasukkaiden elämä kiinnostaa.
Intiaanien myös.
Hyvä on!
Saatte kohta tavata intiaaneja.
- Jukka, johda sinä meitä. - Yritän parhaani.
Eteen-päin!
Tule, karhu.
Mikko, ole varovainen!
No niin, vien sinut merenneitojen luo.
Seuraa johtajaamme ja seuraa ja seuraa
Seuraa johtajaamme hän minne meneekin
Tidum, tidei ja tidulidom tidei
Tidum, tidei näin yhdessä leikitään
Tidum, tidei, on mielessäni se taas
Sanon tidulidum, tidulidom tidei
Tidum, tidei ja tidulidom tidei
Yks kaikkien ja kaikki uimaan vaan
Me marssitaan ja jonossa lampsitaan
Sano tidulidom ja tidulidom tidom
Seuraan johtajaamme ja seuraan ja seuraan
Näin seuraan johtajaamme, hän minne meneekin
Saa kyytiä intiaanit, saa kyytiä, saa kyytiä
Saa kyytiä intiaanit me kohta hyökätään
Tidum, tidei ja tidulidom tidei
Näin marssitaan ja yhdessä lauletaan
Tidom, tidei ja tidulidom tidei
Oo ja tidolidom ja tidolidom tidei
Intiaaneja!
Ahaa! Mustajalkaheimoa.
Kuuluu alkuintiaaneihin.
- Sivistymättömiä. - Näytetään niille.
- Joo, verta ja luita! - Herrasmiehet, herrasmiehet.
- Ensin pitää laatia strategia. - Mikä stragedia?
Hyökkäyssuunnitelma.
Ensiaskel on vihollisen saartaminen.
Jukka! Intiaanit! Intiaanit!
Tahdon mukaan!
Muistakaa, intiaani on viekas...
- Hei! ...mutta tyhmä.
Siksi saarramme heidät ja yllätämme heidät.
Olen hurjan pahoillani. Tämä on minun syyni.
- Sattuuhan sitä, villikissa. - Ei me olla vihaisia.
Ei se haittaa.
Hau.
- Hau, sinä. - Hau!
Ennen aikaan punanahkat tappeli teidän poikain kaa.
Joskus te voittaa.
Ja joskus me.
Päällikkö, te voititte eli vapauta meidät.
Vapauta? Leikkiäkö tämä onkin?
Jos me voitetaan, me vapautetaan ne.
Jos ne voittaa, ne vapauttaa meidät.
Kus ei vapauteta.
- Päällikkö on huijari. - En oo huijari!
Miss on Tiikerililja?
Tiikerililja?
Ei harmainta aavistusta!
Hei, kuka hän on?
Te huijarit.
Kus Tiikerililja ei ole takas aamusell',
teiltä päänahka palaa!
Kuinka ihania merenneitoja!
- Esittelenkö sinut? - Oi, Peter, se olisi ihanaa!
Hyvä on, tule.
- Se on Peter! - Hei, Peter!
Hei, Peter!
Hei, tytöt.
Ihana nähdä sinua.
Missä oikein olet ollut? Ajattelitko minua?
Kerro meille seikkailuistasi.
Kerronko siitä, kun heitin Koukun käden krokotiileille?
- Siitä tarinasta minä pidän. - Niin minäkin!
Olin Punaisella kivellä rosvojen ympäröimänä.
- Peter! - Kuka tuo on?
Hän? Hän on Leena.
- Tyttö? - Mitä se tekee täällä?
Ja vielä yöpaidassa.
Tule meidän kanssamme uimaan.
- Ei minulla ole uimapukua. - Sinun täytyy!
Sinun täytyy!
- Eikö seuramme kelpaa? - Peter!
- Jos uskallattekin tulla lähemmäksi... - Leena! Leena!
Se oli vain leikkiä. Vai mitä, tytöt?
- Tietysti. - Yritimme vain hukuttaa hänet.
- Ymmärrätkö? - Luuletko, että -
minä kestän tuollais...
Odota, Leena.
Jep. Koukkuhan se.
- Koukku? - Koukku!
Koukku!
Nopeasti, Leena.
Ne kaappasivat Tiikerililjan!
Taitavat olla matkalla Kallokalliolle.
Vakoillaan niitä.
No niin, prinsessani, ehdotan seuraavaa.
Päästän sinut vapaaksi, kunhan kerrot -
Peter Panin piilopaikan.
- Mikä roisto. - Tiikerililja-parka.
Enkö minä muka seiso sanojeni takana?
Kyllä. Totisesti, Kapu.
Alahan laulaa, tai kohta tulee nousuvesi.
Silloin on liian myöhäistä.
Näytän vielä tuolle turskalle. Tästä tulee hauskaa.
Hauskaa?
Ja muista,
sinulla ei ole muuta vaihtoehtoa -
kuin totella minua.
Tämä on viimeinen tilaisuutesi!
Manatoa, suuri ja mahtava vetten henki puhuu.
Varo, kapteeni Koukku.
Varo! Varo!
- Kuulitko tuon? - Nämä ovat paholaisen touhuja, Kapu.
Jää vahtiin. Minä tutkailen ympäristöä.
Vai että oikein vetten henki.
Leena. Katso.
Herra Simo!
Niin, Kapu?
Vapauta prinsessa ja vie hänet omiensa luo.
Kyllä, herra kapteeni. Vapautan prinsessan...
Mut, mut, Kapu...
Sinun on toteltava minua, Simo!
Kyllä, kyllä, herra.
- Kapteeni alkaa tulla järkiinsä. - Omituista!
Arvasinhan, etteivät intiaanit ilmiantaisi Peteriä.
Mitä sinä oikein luulet tekeväsi?
Täytän vain sinun käskyjäsi. Itsehän sinä tätä pyysit.
Minä pyysin?
Niin, niin, Kapu. Etkö juuri sanonut...
Vie hänet takaisin, sinä vanha homssu!
Vai että minun käskyjäni...
Simo!
Mitä sinä oikein luulet tekeväsi?
Täytän vain sinun käskyjäsi, Kapu.
En muista pyytäneeni.
Oh, mutta, kapteeni...
Viimeisen kerran, Simo.
Vapauta prinsessa ja vie hänet omiensa luo.
Onko selvä?
Kyllä, herra.
Ja vielä yksi asia.
Kun menet laivalle, tarjoa koko miehistölle -
kierros parasta rommiani.
Peter!
Tässä on sinun paholaisesi!
Vai Peter Pan.
- Senkin riiviö! - Oletpa kohtelias.
Tulehan tänne, niin saat maistaa terästä!
Katso tätä, Leena.
Oi, Peter, ole varovainen!
- Koeta onneasi, Simo. - Tähtää sitä!
Mitä odotat, idiootti? Ammu sitä, tollo!
Olen täällä, Simo!
Paikallasi, puupää! Hei! Ei!
Kapu?
Miten kamalaa.
Kuinka ikävää, Simo. Kapteenille taisi käydä huonosti.
Kapu!
Tulit takaisin, Kapu?
Näytä sille, Kapu!
Näytä, missä kaappi seisoo!
Vihdoinkin sain sinut, Pan.
Voi, voi. Turska tarttui koukkuun!
Saat vielä maksaa tästä, vaikka se olisi viimeinen tekoni!
Herra Koukku, kuuletko tuon?
Ei.
Ei!
Herra Krokolainen, maistuuko turska?
- Että maistuu. - Voi, Peter, ei.
Ei!
- Simo! - Älä anna periksi!
Odota siinä. Pelastaja Simo tulee!
Simo!
Kapu! Kapu!
Simo! Simo!
Jätä Kapu rauhaan!
Souda, Simo! Souda...
Simo!
Miten käy Tiikerililjan?
Tiikerililjan? Oi! Tiikerililja!
Apua!
Peter. Odota!
Kirottu Peter Pan.
Meidän täytyy ruveta...
Oi! Minun pääni.
HILJAA El SAA HÄIRITÄ
Oon merten kauhu ja kuunarillain
Vesi on kuumaa, Simo.
Kapu-paralla on kauhia päänsärky.
Häntä ei saa häiritä.
Kapu, mukava nähdä sinut taas voimissasi.
Tulee mieleen vanhat, hyvät ajat, kun vietimme kunnollista elämää.
Ryöstimme laivoja ja katkoimme kauloja.
Kapu, sellaista oli elämä.
Oletko kuullut, mitä saarella juorutaan Peteristä?
Ongelmia tyttöjen kanssa.
Tämä saattaa kuulostaa omituiselta,
mutta kokki kertoi siitä, minkä oli kuullut perämieheltä,
joka oli kuullut jostain, että Pan on karkottanut Helinän.
Hei, sinä vaappuva imbesilli...
Sanoitko, että karkottanut Helinän?
No kyllä, herra Kapu.
- Mutta miksi? - No, Leenan takia, Kapu.
Helinä halusi tappaa Leenan. Mustasukkaisuudesta.
- Sillä lailla. - Siksi meidän pitäisi häipyä, Kapu.
Tämä ei ole sopiva paikka kunnon merirosvoille.
Aivan niin, Simo! Aivan niin!
Olet siis samaa mieltä, Kapu?
Nopeasti, takkini. Juhlavetimet tänne.
Kyllä, herra. Mitä nopeammin, sen parempi.
Mustasukkaista naista on helppo jymäyttää.
- Koukkuni! - Kyllä, kyllä, herra.
Olkaa hyvä. Sunnuntaisettinne.
Jos keiju uskoo, että haluamme auttaa häntä,
hän johdattanee meidät -
tiettyyn piilopaikkaan.
Paras piilopaikka on Espanjanmerellä. Käännän heti kurssia...
Minne sinä oikein luulet meneväsi?
Kerron pojille, että tuota...
Voit mennä rantaan. Etsi Helinä-keiju -
ja tuo hänet minulle.
Tajusitko?
Kyllä, herra.
- Hau. - Hau.
Mitä päällikkö tekee?
Hän pitää puhetta merkkikielellä.
Mitä hän sanoo?
Hän sanoo: "Peter Pan, rohkea sankari.
Pelasti Tiikerililjan."
"Siks Iso Päällikkö iloinen."
Eipä totisesti näytä kovin iloiselta.
Tulkoon Peter Panista päällikkö.
Kus nimes olkoon Lentävä Lokki.
Lentävä Lokki! Lentävä Lokki!
Hurraa!
Opeta liitunaamoille intiaanien tavat.
Tästä tulee varmaan kiintoisaa.
Miks hän on punainen?
Miks hän taas sanoo "ugh"?
Miks hän taas sanoo "hau"?
Intiaanit muinaiset ei mistään tajunneet
Mutta paljon ovat oppineet
Siks kun ne sanoo "hau"
Suomentaa sen voin
Hana on kuin mana ja myös hana päässä soi
Vaimo kun ei tanssi.
Hae sie polttoklapei.
Miksi hän taas sanoo "ugh"?
Muuan heimopäällikkö kun meni naimisiin
Pelästyi ja sanoi "ugh", kun hän näki anopin
Miks hän on punainen?
Eräs mies kun suuteli ensi kerran morsiantaan
Hän punastui ja nahkamme yhä siksi punottaa
Vaikka tää ihmetyttää
Ja valkonaamaa hymyilyttää
Niin vihdoin kuulla sait totuuden
Tiedät nyt, miks oon punainen
Jukka!
Vie nalle lapsille.
- Mikko! - Vaimo, hae sie polttoklapei.
Ei hae polttoklapei.
Vaan menee kotio!
Anteeksi, että häiritsen,
mutta kapteeni haluaa puhua kanssasi.
No niin, Keiju, myönnän hävinneeni.
Huomenna lähden saarelta, enkä koskaan palaa.
Tuota en odottanut. Kerron miehistölle.
Pyysin sinut tänne, kultaseni,
jotta kertoisit Peterille, etten enää kanna kaunaa.
Onhan Peterissä toki vikoja.
Raahata nyt Leena tänne saarelle.
Tulella leikkimistä.
Kylillä kerrotaan,
että hän aikoo tulla Peterin ja sinun väliin.
Mitä nyt?
Kyyneliä?
Sitten se on totta.
Oi, Simo! Kuinka raakaa käytöstä.
Tuhlata neidon parhaat vuodet -
ja sitten heittää hänet pois -
kuin pölyrätin!
Aika inhottavaa...
Peteriä emme toki saa tuomita liian ankarasti.
Mutta Leenasta pitää päästä eroon.
Simo, poikaa täytyy varjella itseltään!
Mutta kuinka?
Aika loppuu pian. Me lähdemme taas.
Lähdemme! Niinpä tietysti!
Shanghaijataan Leena!
Shanghaijataan...
Kidnapataan se Leena.
Eiköhän Peter unohda hullut päähänpistonsa.
Simo, meidän täytyy lähteä heti saartamaan Peterin mökki.
Mutta kapteeni...
Mutta emmehän me tiedä, missä Pan asuu.
Taivahan vallat, olet oikeassa!
Mitä nyt, kultaseni?
Voisit näyttää meille tietä. Sitä en tullut ajatelleeksi.
- Ole tarkkana, Simo. - Tarkkana, Simo.
Kyllä, Kapu.
- Jaa että Ruttolaakso. - Ruttolaakso.
Ja kolme astetta Sokerisaaresta.
Sokerisaaresta?
Niin, niin.
Hyppää ja loiki Krokotiilikanjonin läpi.
Sitten vielä pohjoiseen yksi, kaksi, kolme...
Jatka toki. Kultaseni.
Etten koskisi Peteriin?
Koukku antaa kunniasanansa,
ettei koske sormellaan...
...tai koukullaan Peteriin.
Hirttopuu.
Sielläkö se nulikka piileksii?
Suurkiitokset. Olet ollut avulias.
Miksi hän on punainen?
Lentävä Lokki tervehtii heimoaan.
Hau.
- Hau, sie. - Hau.
- Hau.
Iso Päällikkö tervehtii pikku äitiä.
Hau.
Leena, siinäkö kaikki?
- Muut kehuvat minua kilvan. - Tiikerililja varsinkin.
- Tiikerililja? - Jukka!
Mikko! Pese naamasi ja mene nukkumaan.
- Nukkumaan? - Intiaani ei nuku.
Monta päivää ilman unta.
- Mehän lähdemme aamulla kotiin. - Kotiin!
Ei me haluta kotiin.
Ei kotiin. Jääkää tänne. Pidetään hauskaa.
Kuule, Peter, lopetetaan jo tämä leikki.
Lentävä Lokki on puhunut.
Voi tavaton. Hei, pojat.
Haluatteko jäädä tänne ja kasvaa villi-ihmisiksi?
- Tietysti. - Ette te voi.
Tehän tarvitsette äidin. Niin kuin muutkin.
Mutta sinähän olet äiti.
Mikko, enkä ole! Oletko muka unohtanut oikean äitisi?
Ai sen, jolla on silkkikorvat -
ja silkkiturkki?
Voi ei, Mikko. Se on Nana.
Mullakin oli joskus äiti.
Minkälainen?
En muista.
- Minun äiti oli rotta. - Ei rotta voi olla äiti!
Ei, ei, pojat.
Minä kerron teille, mitä äiti on.
- Joo, kerro! - Kerro meille.
Äiti on... äiti on...
...maailman ihanin ihminen.
Hän iltaisin...
...meidät peittelee,
hyräilee -
ja suukottelee.
Mun äitini...
...on
Niin...
...uskomaton
Hän aina valmis on auttamaan
Jos väärin teen
Hän ojentaa
Mun äitini
On
Niin
Uskomaton
Mikä äidin jaksamaan saa?
Hän ei väsy
Säteilee vaan
Kuinka häntä rakastankaan
Ei sanat nuo
ÄITI
Kauneimmatkaan
Sitä riitä
Kertomaan
Niin
Uskomaton
- Tahdon meidän äidin luo. - Niin, Mikko.
Ehdotan, että lähdemme heti kotiin.
- Leena, pääsenkö mukaan? - Minäkin, Leena!
Hyvä on. Äiti varmaan ilahtuisi teistä.
Mutta mitä Peter siihen sanoo?
Siitä vain aikuisiksi kasvamaan.
Mutta minä varoitan,
takaisin ei ole tulemista.
Ei koskaan!
Voi sentään.
- Joko mennään? - Joo, mentiin.
- Joo! - Nähdään, Peter.
Kyllä he palaavat.
Peter.
Hyvästi, Peter.
Miehet, viekää heidät.
Ja nyt, Simo,
on Peter Paukapään vuoro.
Eikö olisi inhimillisempää katkaista kaula?
Saattaisi ollakin, Simo.
Mutta olen luvannut olla koskematta sormellanikaan,
tai koukulla häneen.
Ja kapteeni Koukku pitää lupauksensa.
Tää merirosvojen työ
Se varmasti leiville lyö
Jos laivalle jäät, niin maailmaa näät
Ja sanojani en syö
Hän lienee kuuluisa
Kriketi kroketi kroketi kriketi, kriketi kroketi
Kapua söis, jos sais...
Jos liityt meihin, tarvitaan
Vain allekirjoitus
Ja tatuoinnin palkaks saat
Kun alkaa palvelus
Ja se on selvää säästöä
Jos liityt nyt, oot järkevä
Jos et, voit päästä hengestäs
Mut valinta on sun
Oot täällä tyytyväinen
Näet elämää rikollisen
Ja mukavampaa ei olekaan
Ja tästä vielä maksetaan
On tää sun tilaisuus
Siis Koukun sakkiin tuu
- Tahtoo mukaan! - Voi pojat!
- Haluan merirosvoksi! - Veljet! Merirosvo!
Pojat!
Eikö teitä yhtään hävetä?
Mutta Leena. Minkäs teet, kun kapteeni käskee?
Meille käy huonosti, ellemme suostu!
Emme suostu. Peter pelastaa meidät.
Peter Pan pelastaa heidät.
Peter Pan pelastaa heidät!
Oi, Kapu!
Olen pahoillani, kultaseni.
Mutta tuskin ymmärrät tätä pikku vitsiä.
Katsos, annoimme Peterille lahjan.
Eräänlaisen yllätyspaketin.
Näen jo sieluni silmillä Peterin kasvot -
hänen lukiessaan hellyyden sanoja.
PETERILLE TAKKAUDELLA, LEENA ÄLÄ AVAA ENNEN KLO KUUTTA
"Peterille rakkaudella, Leena."
"Älä avaa ennen kello kuutta."
Mitäköhän siinä on?
Jahka hän avaa paketin,
löytää hän sieltä pienen aikakojeen.
Erikoisen pommin, niin että...
Peter Pan räjähtää kohta -
taivaan tuuliin!
Ei!
Aika loppuu.
18 sekuntia...
15...
13...
12 sekuntia.
Voin kai avata sen jo nyt.
Hei, Helinä. Katso, mitä sain Leenalta.
Lopeta tuo! Mikä sinun on?
Koukku? Pommi?
Älä ole naurettava!
Siihen loppui Peterin tarina.
Aamen.
Koukku! Vai että pommi?
Mistä Helinä tiesi? Helinä-keiju?
Helinä? Helinä-keiju!
Hei, Helinä-keiju?
Helinä-keiju?
Sattuiko sinuun?
Leena? Pojat?
Mutta sinut pitää pelastaa ensin! Odota, Helinä!
Älä mene. Etkö tajua?
Sinä olet minulle maailman tärkein asia!
Jaahas, mihin jäimme? Kynä vai lankku?
Kuulehan, emme ikinä liity sakkiisi, Koukku.
Kuten haluat. Naiset ensin, kultaseni.
- Hyvästi, pojat. - Hei, hei, Leena.
- Ole rohkea, Jukka. - Minä yritän, Leena.
- Hyvästi, Mikko. - Hyvästi.
No niin! Siitä vain lankulle.
Ala laputtaa! Mene jo!
Anna mennä jo!
- Mene jo! - Kapteeni odottaa!
Leena, Leena!
Onpas hiljaista.
Ei hiiskausta.
Ei inahdustakaan.
- Ei pläjäystä. - Ei jälkeäkään likasta.
Kuulitko jotain?
Uskokaa, kun sanon. Tämä on synkkä päivä.
Saamme kaikki maksaa tästä.
Laiva on kirottu.
Ei pläjäystä.
Vai haluat sinä pläjäyksen, älykääpiö.
Sehän käy helposti!
- Kuka on seuraava? - Sinä olet seuraava!
- Saat vielä katua tekojasi! - Peter Pan!
- Ja Leena! - Mahdotonta.
Se on vain Panin kuiskiva haamu.
Lausu rukouksesi!
Haamu tai ei, on verenvuodatuksen aika.
Lävistän hänet!
Tässä!
Kirottu koukku!
Nyt mentiin!
Äkkiä, Mikko!
Mitä te nahjukset töllötätte?
Nujertakaa ne!
Menkää perään!
Et ole mikään poika.
Vaan vihollinen, joka pitää nitistää. Lentävä demoni!
Ei vielä.
Paikoillanne. Tulta!
- Täältä pesee! - Tulta!
Lennä, lennä, leppäkeihäs!
Anna sille isän kädestä.
Hurraa!
Hyvä, nalle!
Hyvin tehty!
Lennä, senkin pelkuri!
Pelkuri? Minäkö?
Et uskalla ryhtyä kanssani kaksintaistoon.
Lentäisit ilmaan kuin leppäkeihäs!
Peterin solvaamisesta seuraa rangaistus!
Olen valmis taisteluun vaikka toinen käsi sidottuna!
- Mitä sinä oikein horiset? - Ei, Peter! Se on ansa!
- Kunniasanalla. - Hyvä. Voimme sitten aloittaa!
Nyt!
Hävytön penikka, kuolet kohta!
Lennä, lennä, Peter!
Annoin kunniasanani.
Sainpas sinut!
Anna sille isän kädestä.
Mitäs sinä nyt vanhasta Koukusta välität, poikaseni?
Häivyn täältä. Teen, mitä ikinä haluat.
Hyvä on, myönnä olevasi turska.
- Olen turska. - Lujempaa!
Olen turska.
Hurraa!
Koukku on turska, on turska, on turska
Koukku on turska...
No niin, Koukku.
Menehän jo. Äläkä tule takaisin.
Peter!
Simo! Simo!
Simo!
Simo! Simo!
Simo!
Kapu!
Kapu! Kapu!
Hurraa!
Hurraa, kapteeni Pan!
No niin, miehet!
On lähdön hetki. Kurssi lounaaseen!
Mu-mutta, Peter... Tai siis kapteeni Pan.
Palveluksessanne.
Kertoisitko minulle, mihin olemme menossa?
Lontooseen.
Voi Peter.
Mikko! Jukka! Pääsemme kotiin!
No niin, miehet!
Nostakaa ankkuri!
Taikapöly!
Olen niin iloinen, että muutit mieltäsi Leenan suhteen.
Hänhän on vielä lapsi.
Niin, Marja. Tiedäthän sinä, etten minä tarkoittanut.
Vai mitä, Nana?
Leena!
Leena! Mitä sinä siellä teet?
- Voi, äiti, me tulimme takaisin! - Takaisin?
Paitsi Kadonneet pojat. He eivät olleet valmiita.
- Kadonneet... Valmiita? - Kasvamaan.
Siksi he palasivat Mikä-mikä-maahan.
- Mikä-mikä-maahan? - Niin, mutta minä olen.
Valmis kasvamaan isoksi.
Niin, niin.
No niin, kultaseni, kaikki aikanaan.
- Ehkä me sittenkin olimme... - Oi, mutta äiti.
Se oli todella mahtava seikkailu!
Helinä-keiju ja merenneidot ja Peter Pan!
Hän oli ihanin kaikista!
- Jopa kidnappauksen hetkellä. - Kidnappauksen?
Niin. Tiesin, että Peter pelastaisi meidät.
Ja me kutsuimme häntä turskaksi!
Kapteeni Koukkua siis.
Ja sitten me purjehdimme taivaanrantaa pitkin.
Marja, taidan mennä nukkumaan.
Voi äiti, hän on todella ihana, eikö vain?
Katso, miten hyvin hän purjehtii.
Reijo. Reijo!
Mikä hätänä?
Nana, näitkö sinä...
Hetkinen, ihan kuin olisin nähnyt -
tuon laivan joskus aikaisemmin.
Kauan sitten...
...poikasena.
- Rakkaani. - Isä.
Jos olet onnellinen
Hetki on otollinen
Päiväuniin haaveiluun
Taakses jätät kaiken muun
Kuin maailmaa ei ois
Lentää voit
Sub